Daj, hajdemo još jednu rundu!?
Ne, ne mogu.
Ne moramo igrati do 18.
Možemo do 9, lakši nivo.
Ne mogu, Katie me očekuje.
Pa, zakasni.
Žene vole kad muški kasne.
Ne, ne vole i ne mogu zakasniti. Ne na ovaj ručak.
Zbog čega?
Možeš li zadržati tajnu?
Ne. -Dobro...
Ja sam... ovaj... kupio sam ovo na posljednjem putu na Zemlju.
Osjećam da je vrijeme da Katie i ja pomaknemo vezu na viši nivo, pa...
Na drugu bazu? -Ne.
Brak.
Stvarno?
Ti? Oženjen?
Zašto, misliš da nisam spreman? Da žurim previše?
Nisam to rekao. -Pa, nisam spreman odrediti točan datum ili tako nešto, ali...
Je li to dijamant? -Da, osam karatni, zapravo.
Bez mane, i dobio sam ga povoljno. -Siguran sam da jesi.
U redu, pa... Idem ja.
Pa, častim te s pivom kasnije, možemo proslaviti.
Da, ili utapati tugu ako ne pristane.
Ne, ne. Neće biti tako.
Pa, idi po djevojku.
Rodn... -Ne mogu pričati.
John. Imaš li vremena za popričati?
Još jedna ozljeda na treningu? -Ne, okliznuo sam se pod tušem.
Stvarno? -Ozljeda na treningu.
Ovo je treći put ovaj tjedan da te moram šivati.
Ima i drugih načina na koje možeš potrošiti slobodno vrijeme.
Nisu toliko zabavni.
Dobar dan, pukovnice. -Doktore, gdje idete?
Kontrolnu sobu. -I ja isto. Možemo zajedno.
Savršeno.
Katie? -Unutra sam!
Dobro. Odlično.
Nadam se da si gladna. -Oh, jesam.
Da, i ja sam jako gladan. Gladan, gladan, gladan.
Jesi li dobro? -Dobro sam.
Ovo je puno... -Znojiš se!
Znojim se? Pretpostavljam da da. Pretpostavljam da bih... trebao odmah reći.
Znaš, otrgnuti naglo flaster. Nije ovo nešto bolno.
Zapravo je suprotno. -Rodney, što nije u redu?
Nije ništa. Zapravo je sve u redu. Mislim, s nama.
Razmišljao sam... i ne znam za tebe, ali kako ja to vidim,
mislim da bi mi...
znaš... trebali prijeći na...
Što se dogodilo? Zašto su se vrata zatvorila?
Rodney, što se događa?
Zaključano je. Zarobljeni smo.
Zaključani smo. -Rodney, javi se.
I ova su zaključana.
Što se događa dovraga?
Dr. McKay, ovdje dr. Keller. Čujete li?
Rodney, ovdje Sam, čuješ li me?
Kontrolni mehanizam ne odgovara.
Možda mogu fizički otvoriti vrata.
Vrata transportera su lakša, nisu teška poput ostalih vrata u Gradu.
Rodney, ovdje Sam, čuješ li me?
Pukovniče Sheppard, čujete li?
Možeš li dobiti ikoga? -Ne.
Komunikacije su isključene. -Ma, krasno.
U redu, treba mi radio. Ostavio sam svoj u labosu.
Radio?
Ondje.
Kako to misliš? Nemaš radio u ovoj prostoriji?
Ovo je soba za uzgoj bilja. Nije nam trebao.
Pa, sada nam treba jedan. To je bio alarm za karantenu.
Karantenu? -Samozaštita Atlantisa od druge pojave.
Zatvara sektore Grada da bi spriječila širenje zaraze.
Malo sam podešavao sustav nakon izbijanja Kirsan groznice.
Ali onda nije bilo zatvaranja Grada.
Pa, uvidio sam potrebu za podešavanjem sustava,
znaš, postavljanje rigoroznijih protokola.
Moram doći do računala i procijeniti težinu situacije.
Možda je samo nekoliko dijelova odsječeno,
ili je možda cijeli toranj...
Računalo je u drugoj sobi, zar ne?
Skupa s radijem.
Izgleda da je došlo do izbijanja zaraze.
McKay je rekao da će modificirati sustav karantene da bude efikasniji.
Kako isključivanje radija može biti efikasno?
Očito je došlo do kvara u programu.
Problem je što mi bez komunikacija ne može javiti koliko je situacija ozbiljna,
niti mi može dati lozinke za otvaranje sigurnih vrata.
Odlično.
Pa, bez obzira, trebala bih
biti spremna za zbrinjavanje bolesnika kada počnu pristizati.
Možeš li mi pomoći? -Reci mi što trebam raditi.
Sad bi mi stvarno dobro došao Rononov pištolj.
John, pogledaj. -Što?
Izgleda da je došlo do zaraze.
Kakva je to peta kategorija?
Mislim da je ozbiljnije nego kategorije jedan do četiri.
Mogli bi zaglaviti ovdje.
Što?
Svaki put kad se ovakve stvari događaju u filmovima,
trudnica dobije trudove.
Još sam daleko od termina.
Da, ista stvar bude i u filmovima, a onda...
Opusti se, John, bit ću dobro. -Zašto ne sjedneš?
Dobro sam. -Znam, ali za svaki slučaj, sjedni bolje...
Da vidimo što još možemo saznati.
Blokada u slučaju karantene. -Da.
Pa, ne znam zašto su i komunikacije zahvaćene.
Pa, Rodney je rekao da će ponovno podesiti neke stare protokole.
Možda je pogriješio i postavio sigurnosne mjere preagresivnima.
Probat ću pristupiti glavnom računalu.
Nažalost, samo to ćeš i moći. Ovaj prijenosnik ima ograničenu memoriju.
Namijenjen je samo za dijagnosticiranje. -Pa, moći ćemo otkriti razmjere zaraze.
Da... O, oprosti... To je jedan od mojih golubova.
Uzgajam ih iz hobija. Kod kuće.
Što imamo ovdje?
Je li ti udobno? Treba li ti štogod? Želiš li leći, jesti?
O ovome sam htjela razgovarati.
O čemu? -Tvojoj odluci da me makneš iz misija tima.
Nećemo valjda opet o tome? -Ne, u redu je, razumijem.
To nije za stalno. Morat ćeš malo smanjiti
dok ne rodiš, i za par mjeseci si opet u akciji.
Hoću li biti?
Ako je pogrešno da budem u opasnosti s nerođenim djetetom sada,
hoće li biti išta manje jednom kada se rodi?
John, dovoljno je teško što će moje dijete odrastati bez
oca, ali ako ja budem povrijeđena
ili ubijena, ostao bi i bez majke.
Teško je, znam. Imam prijateljicu s faksa koji je policajka. Ima troje djece.
Prolazi svaki dan kroz to kada ide na posao.
Kako se ona nosi s time?
Pa, shvaća da se bori protiv loših ljudi i miče ih s ulice.
Ne samo da čuva svoju djecu, nego i svu ostalu.
Vidi, moraš shvatiti...
tvoje dijete ima obitelj ovdje, ako se ikad dogodi išta.
Peta kategorija? -Čitav Grad? Ova se bolest širi brže no ijedna.
Nešto nije u redu. Pogledaj razine. Primarni, sekundarni sustavi...
Fluktuacije u svakom sektoru. -Svi su sustavi isključeni, ne samo komunikacije.
Dalekometni senzori, ventilacija u nekoliko sektora, i ovaj toranj.
I instalacije također. -Kao da je cijeli sustav Grada zamrznut.
Možda niti nema zaraze. Možda je sve ovo samo rezultat kvara.
Ne brini se, mogu se kladiti da McKay radi na problemu.
Sigurna sam da ostali rade na problemu. Dr. Keller, dr. Zelenka...
Pukovnica Carter... -I bolje da rade.
Pokidao si šavove. Mislim da nisam srela nikoga s toliko nemarnom agresijom.
To nije kompliment. -Kako ti kažeš. - Legni.
Mislim da nećemo sami otvoriti ta vrata.
Vjerojatno je bolje da pričekamo da McKay i ostali vide što treba napraviti,
i koja se vrata uopće smiju otvoriti.
I mi bi trebali samo sjediti i čekati? -Da.
I biti spremni da se pobrinemo za bolesne kada dođe do toga.
Ja nisam baš dobar u sjedenju i čekanju. -Ma da?!
Pa, možemo se za to vrijeme bolje upoznati.
Što imaš na umu?
Pa, mislim, nisam...
Znaš, mislila sam da pričamo... Nisam mislila...
Da, pa, nema veze...
Pričajmo...
Zar ne možeš pročačkati po ovome i otvoriti vrata?
Mogu pročačkati, ali nema šanse da otvorim vrata.
Protokol za karantenu potpuno onemogućava kontrolne mehanizme vrata.
Cilj je zadržati ljude da ne izlaze van.
Ma, bit će sve u redu.
Dr. Keller i Zelenka... -Ne znamo to...
Ne možemo znati da će sve biti u redu. Zelenka i Kellerica su možda već zaraženi.
Ne znamo ni koliko je područje Grada pod karantenom. Ovo je ozbiljno.
Nemamo razloga misliti drugačije. Cijeli Grad je pod karantenom.
Uvijek zamišljaš najgori mogući scenarij. -Pa normalno. To sam ja.
Netko mora razmišljati o najgorim mogućim situacijama da bi se mogli obraniti od njih.
U svim situacijama? Čak i u onim dobrim?
Ne treba puno da bi dobra situacija postala loša.
U jednom trenutku se voziš biciklom sav sretan što si položio ispit, znaš ono
topli povjetarac u lice i u sljedećem trenutku
letiš kroz zrak jer si naletio na rupu.
Oh, Rodney, to se tebi dogodilo?
Poanta je u tome da treba uvijek biti spreman,
uvijek paziti na rupe. Sad, možeš ti mene zvati katastrofičarem, ali to je
nužno breme koje nosim.
Osoba s takvim načinom razmišljanja će
živjeti u konstantnom stanju zabrinutosti i straha.
Zaboravila si očaja.
Pa, definitivno je u pitanju kvar i, začudo, nije Rodneyeva krivica.
Pogledaj. Očitavam nagli skok u energiji koji je prouzročila ionosferna oluja danas.
Ovaj nas novi planet nastavlja iznenađivati.
Bit će potrebne drastične izmjene da se uzmu u obzir i buduće aktivnosti u ionosferi.
Pa, prvo važnije stvari. Moramo doći do računala
i popraviti taj kvar. -Da, slažem se.
Čudi me što Rodney još nije riješio problem.
Ne ide mu baš u posljednje vrijeme.
Možda nema pristup računalu.
Rodney? Bez računala?
To još nisam doživio. -Pa, bez obzira koji je uzrok,
pošto nema zaraze, nema ni razloga zašto smo zapeli ovdje.
Pa, da, osim što su vrata zapečaćena.
I teža no što smo mislili.
Možemo li iskoristiti ovaj prijenosnik za pristup kontrolnoj ploči? Možda možemo
barem pronaći način da otvorimo vrata.
Sumnjam. Ploča transportera nema bežično
sučelje, i čak i ako ga uspijemo direktno spojiti,
s ograničenjem radne memorije na ovom prijenosniku... -Mogu li ja?
Hvala. -Da. Nema na čemu.
Pa, znakovi života su posvuda po Gradu. I svi su zapeli, kao i mi.
Ventilacija je isključena, što znači da ostajemo bez zraka.
On je u botaničkom laboratoriju. -Tko? - Rodney.
Otišao je po Katie Brown zbog spoja.
Jesi li bila u toj sobi s biljkama? Nema računala, radija...
Ako je zatočen tamo... -Sigurno ludi tamo.
Jesi li dobro?
Ne znam. Osjećam...
blagu vrtoglavicu, kao da imam groznicu.
Evo. Rodney, dođi, sjedni.
Nisi vruć.
Jesi sigurna? Jer...
zglobovi me bole. To je obično prvi znak groznice.
Puls...
120?
To je normalno. Oduvijek sam imao brze otkucaje srca.
I dok sam bio dijete. Čak i kada sam bio u dubokom snu.
Naš je obiteljski liječnik čak napisao rad o tome.
Kako se ti osjećaš?
Dobro sam.
Dobro, pa, reci mi čim se budeš počela osjećati loše, u redu?
Izgleda da je došlo do neke vrste poremećaja u ionosferi planete prije nekoliko sati.
Nakon toga je sustav postao nestabilan.
Pa, možda ni nema zaraze.
Ako Rodney ne može doći do računala, onda ne može niti isključiti blokadu.
Možda dr. Zelenka ili pukovnica Carter to mogu.
Već bi to napravili, da mogu.
Može li itko? -Morao bi znati Rodneyevu lozinku.
Srećom...
Ja znam.
Rekao ti je svoju lozinku? -Pa, nije mislio da ću ju zapamtiti.
1... 6... 4... 3...
1... 8... 7... 9...
1... 9... 6... 8...
4... 2.
Vidiš, ne treba biti genij. -Ne?
1643. godine je Isaac Newton rođen.
1879. Einstein, a 1968...
...je Rodney rođen.
Nikad ne podcjenjuj veličinu ega tog čovjeka
Samo malo, zar nije bilo još brojeva?
42.
Što je to? -Krajnji odgovor
na veliko pitanje života, svemira i svega.
U redu.
Ušli smo.
To je dobra ideja.
Puno bolje.
Da, puno bolje.
Kontrolna ploča ne prepoznaje lozinku.
Jer nije konfiguriran, kao što sam ranije rekao...
Znam, zato sam napravila program
koji oslobađa memoriju i omogućuje pristup uređaju.
Tako brzo?
Pa, očito je da nema dovoljno memorije za cijeli operativni sustav Grada,
ali bi trebali moći barem otvoriti ova vrata.
Sve što trebam je natjerati ga da prihvati lozinku.
Možda da premostiš sekundarne kristale i odeš ravno na...
Ne... Bože, Radek!
Nisu se otvorila.
Ne.
A prijenosnik je spržen.
O, dovraga.
Što je?
Dio programa je za slanje signalne poruke
svim prilazećim brodovima kao upozorenje na zarazu.
Grad to upravo sada radi?
Jasno i glasno, čitavo susjedstvo nas čuje.
Možeš li to isključiti? -Ne odavde.
Može biti jedino isključeno s potprostornog odašiljača,
koji je u kontrolnoj sobi, što znači
da ljudi gore nisu primijetili to, ili će prije biti da
nemaju Rodneyevu lozinku pa ne mogu isključiti.
Dok se god taj signal odašilje, Atlantis može lagano biti otkriven.
Ako se to već nije dogodilo.
Kako se osjećaš? -Isto.
Hej.
Izgledaš kao da bi ti dobro došlo da te malo oraspoložim.
Pa, dobro bi mi došlo.
Što je bilo?
Ništa.
Hej, je li to...
Rodneyana Villosa?
Biljka koju sam imenovala po tebi.
Da.
Narasla je.
Da, uspijeva ovdje.
Pa... malo se više brinem za nju, dajem više vitamina,
i jednostavno je...
sve veća i...
veća...
Moramo te prebaciti u bolnicu. -Već sam ti rekao da je to nemoguće.
Čitava poanta blokade je u tome da zadrži širenje bolesti,
što znači da nitko ne ide nigdje. -Ali kako bi onda doktori trebali
liječiti ikoga ako ne mogu doći do njih?
Žao mi je, Katie.
Ja sam... sigurno sam te do sad već zarazio.
Ali osjećam se dobro.
Imali bi već neke simptome. -Svaka je bolest drugačija.
Ne znamo koliki je period inkubacije za ovaj soj.
Mogu to biti sati ili dani. Tko zna kada sam ja uopće zaražen.
Samo je pitanje vremena kada ćeš i ti podleći.
Bilo kako...
o čemu smo ono pričali?
Ti si me htio oraspoložiti.
Da, točno.
Jesi li dobro?
Da.
Samo...
Ni ja ne volim samo sjediti.
Pogotovo kada vani ima ljudi kojima sam...
potrebna.
Nisi ih iznevjerila.
Ali došlo je do zaraze.
A ja sam doktor,
i zarobljena sam u ovoj prostoriji... -To je točno.
Zarobljena.
Nije tvoja krivica što ne možeš doći do njih.
Ne nameći si krivnju.
Podsjećaš me na nekog koga sam poznavao.
Previše je vršila pritisak na samu sebe.
Netko sa...
Satede?
Da.
Tko je bila?
Ona... bila je netko do koga mi je bilo stalo.
Ubijena je za vrijeme opsade.
Žao mi je.
Htio sam da ode,
ali je odlučila ostati i pomagati.
Trebao sam ju prisiliti da ode.
Nije tvoja krivnja.
Ona je odlučila ostati.
Ne prebacuj krivnju na sebe.
Ne.
Ma daj.
Ništa ne radi.
U redu, idemo s planom B.
Koji je to?
Probiti izlaz odavde
i doći do kontrolne sobe.
Počni tražiti eksploziv koji je Rodney mogao ostaviti.
Pa, sumnjam da bi on...
Nemoj mi reći da imaš... -Beba se ritnula.
Stvarno?
Evo opet. Probaj.
I mališa želi izaći odavde kao i mi.
Teyla? Jesi dobro?
Samo izdrži. Izvući ću nas sve odavde.
Odmakni se. -Što to...
John, što radiš?
Kontrolna soba je samo 4 kata iznad.
Samo se moram popeti do tamo.
Popeti se po tornju? Je li to uopće moguće?
Naravno! Batman to stalno radi.
Ništa lakše.
Ne brini se. Bit ću dobro.
Isključit ću odašiljač.
Žao mi je, stvarno sam mislio da ako premostim sekundarni kristal...
Radek, znam, već smo razgovarali o tome. Ne ljutim se na tebe.
Sad bi nam stvarno dobrodošao jedan od tvojih golubova.
Pa, nisu za jelo. -Ne, ne, mislila sam
da nam pomognu.
Kao golub pismonoša.
Zakačiš mu poruku sa S. O. S. za nogu i eto!
Da, ali nema prozora ovdje. -Znam, samo sam...
U redu, uključila sam ventilaciju za većinu tornja.
Još uvijek radim na ovoj ovdje, ali zasada nema napretka.
Pukovniče! Kako ste došli ovamo? -Duga priča.
Moramo isključiti odašiljač koji odašilje našu lokaciju
svakom brodu u blizini. -Već smo pokušali.
Zaštićeno je lozinkom. -Što se dogodilo?
Pukovniče, odakle si do vraga vi došli?
Odašiljač je isključen.
Računala su se pravo isključila, i to sva.
Je li to... -Samouništenje.
To je odbrojavanje za samouništenje! -Zašto bi ga itko uključio?
Ono što je važnije, koliko nam je vremena preostalo?
Ne znam, onaj tko ga je uključio određuje trajanje,
znaš, nakon koliko vremena želi...
raznijeti Grad.
Dovraga i sve.
Ronon...
Ronon! Već smo pokušali. Neće se otvoriti.
Onda ćemo probiti rupu u njima.
S čime? Nemaš pištolj. -Imaš li C-4 ovdje?
U bolnici?
Bilo što što može poslužiti kao eksploziv?
Ne znam...
Spremnici s kisikom?
Točno!
Pucaj u njih kao šerif Brody... u filmu Ralje.
Da, znam, gledala sam Kako ti...
Sheppard mi ga je pokazao. Dobar je to film.
Zapaljivo.
U redu. Sve što nam treba je pištolj s kojim ćemo pucati.
Imaš li koji?
Ovo je bolnica, ne oružarnica.
Ne razumijem. Zašto si uključio samouništenje?
Nisam.
Napokon. Isključili ste ga?
Ne, samo alarm.
Grad je zapravo sam uključio samouništenje, bojniče.
Zašto?
Zadnje što sam vidjela na ekranu je bilo upozorenje o proboju karantene.
Moj dolazak u prostoriju je uzrok tomu da je Grad pomislio da se bolest proširila.
Ali ranije ste rekli da nema nikakve zaraze.
Da, nema. Ali Grad to ne zna.
Sve je to dio sveobuhvatnog kvara.
Grad misli da postoji zaraza i da se sada otela kontroli...
Pa je uništenje Atlantisa njegova posljednja protumjera.
Jesi li vidio koliko je bilo vrijeme do samouništenja?
Ne, računala su se isključila prije no što sam uspio vidjeti.
U redu.
Ako ga ne možemo isključiti odavde,
moramo ga isključiti na izvoru. -To je u glavnoj sobi napajanja.
6 razina niže. -Ne možemo do tamo.
Vrata prostorije s Jumperima su zapečaćena, kao i svaki drugi izlaz.
Onda ću se spustiti dolje.
To je u središtu tornja. Čak i da se spustite do tamo,
svejedno bi se morali probiti kroz nekoliko zapečaćenih vrata.
Imaš li C-4?
Da, malo.
To je to?
To je to.
Vas dvoje, s nama.
Alarm se isključio.
To je dobar znak, zar ne?
Ne znam.
Možda je netko pronašao lijek za zarazu,
ili je barem isključio samouništenje.
Ili je netko samo isključio alarm.
Moram leći.
Rodney,
ne možeš odustati.
Moraš se nastaviti boriti.
Znam da izgleda hladno, ali...
Što je to?
To je...
kada sam...
došao ovdje danas... htio sam...
htio sam te zaprositi...
zaprositi tvoju ruku...
Ovo neće upaliti. -O čemu ti to?
Ovo je bila tvoja zamisao.
Da, i odmah sam rekla
da postoji jako mala šansa da uspije.
Da, pa, ovo je ta šansa.
Ako zarežem čak i milimetar previše...
Spremnik će eksplodirati, znam.
Onda se pobrini da ne zarežeš previše.
Samo to napravi.
U redu, ako ti to ne napraviš, ja ću.
Hajde, možeš ti to.
U redu, to je to.
Mislim, to je...
toliko smijem rezati.
U redu.
Napravimo to.
U redu, spremna?
Ne.
Jesi dobro?
Da.
U redu.
Ma, ovo je nemoguće.
Jače je nego morski pas.
Pazi, eksplozija.
To je bilo blizu.
Ima li koga? Hej! -Hej!
Unutra smo! -Ovdje smo!
Čuješ li to?
Netko je u transporteru.
Uhvati za stranu.
Pukovnice, jeste li dobro? -Da, dobro sam.
I ja sam dobro.
Nema zaraze, ovo je samo kvar.
Znamo.
Rodney je onemogućio samouništenje?
Ne, još je uključeno i nisam stupio u kontakt s Rodneyem.
Moram doći do računala. -Računala su isključena.
Pokušavamo doći do sobe s napajanjem da ručno prerežemo napajanje.
Ali sva su vrata zapečaćena. Upravo smo potrošili zadnji C-4.
To znači da smo zapeli ovdje? -Tako se čini.
Koliko je vremena ostalo do samouništenja?
Računala su se isključila prije no što smo vidjeli. -Znači, može svakog trenutka.
Ma super.
Htio si me zaprositi?
Danas?
Pa...
mislim, prije...
blokade.
I?
Zašto nisi?
Sada?
Želiš da te sada zaprosim?
Zar ne želiš čuti moj odgovor?
Pa, sada više nije ni važno, zar ne?
Kako možeš reći takvo što?
Trenutci nas dijele od smrti.
Nemoj govoriti tako!
Još postoji šansa da netko dođe kroz ona vrata...
Katie, molim te, dosta s time.
Kolikogod ja htio vjerovati da će netko ušetati i spasiti dan,
činjenica da nitko još nije
mi govori da se vjerojatno neće ni dogoditi. Žao mi je ako je to
hladno i okrutno i fatalno, ali eto.
Što ćemo sada napraviti? -Pa, što možemo?
Ide li ovaj otvor do sobe s napajanjem?
Da! Da, vjerujem da vodi do glavne cijevi za ventilaciju tornja.
Ali sustav je isključen. Otvori su zatvoreni.
Više nisu. Uspjeli smo ga uključiti
u većini tornja prije no što su se računala isključila.
U redu, izgleda čisto...
Dosta je usko. Nema šanse da se ja stanem u to.
Ja ću. -Ne, ja ću.
Jesi li siguran? -Da. Ja sam dovoljno malen.
Mogu puzati. Isključit ću napajanje za tren.
To je čovjek.
Spreman?
Da.
Pogriješio sam u vezi tebe.
Kada si došla,
mislio sam da si slaba.
Da ne pripadaš ovdje.
Priča mog života.
Odrastajući preskočila sam tri razreda.
Završila sam srednju s 15 godina.
Dobila sam diplomu prije no što sam mogla bila dovoljno stara za glasanje.
Propustila sam puno stvari.
Bilo kakve
društvene događaje...
zabave...
i plesove...
Ne sjećam se da sam ikad u životu
negdje pripadala.
Da, pa...
raznijela si onaj spremnik...
dokazala si se.
Ali nije uspjelo.
Nije stvar u tome.
Isključit ću napajanje za tren.
Idiot!
Hajde, Radek.
Uspjet će.
Uspio je.
O, moj Bože!
Pronašli su lijek ili način kako premostiti program.
Ne mogu vjerovati! Uspjeli smo!
Nećemo umrijeti!
Puzao si cijelim putem,
kroz te male otvore? -Čudim se kako je uopće stao tamo.
O, stao je. Ima dovoljno mjesta. -Pa, ne baš dovoljno.
Izgledao je kao jedan od onih malih hrčaka u onim...
Da, da, bitno je da sam uspio isključiti napajanje na vrijeme.
Jeste čuli? McKay je mislio da je stvarno došlo do zaraze.
Čak se i razbolio,
mislio je da...
Bok.
Mogu se pridružiti? -Naravno. Slobodno.
Što?
Ništa.
Pa, prošlo je već nekoliko sati i nema naznaka,
da je itko uhvatio našu poruku.
Mislim da smo sigurni. -Trebali bi pripaziti, za svaki slučaj.
Odličan posao, Radek.
Svi mi u postaji ti dugujemo veliku zahvalnost.
Pa, hvala ti.
McKayu bi se ovo svidjelo.
Katie?
Hej, Rodney.
Vidim da se bolje osjećaš.
Da, ja...
pa, izgleda da je to bila samo alergija.
Dobro sam.
A što je s...
karantenom? Je li istina da nije bilo zaraze?
Da, bio je kvar. Planetarna anomalija.
Ionosferni poremećaj. Upravo sam
rekalibrirao sustav tako da to uzme u obzir sljedeći put,
pa bi trebali biti sigurni.
Netko je rekao da je dr. Zelenka isključio samouništenje?
Tehnički, da, ali je to bio više grupni uspjeh.
Ali, nisam zbog toga došao ovdje. Ja...
Stvar je u ovome.
Zadnjih godinu i pol,
postao sam svjestan da imam određenih...
ne bih koristio riječ "mana",
nedostataka, možda?
Primjerice...
nekada mogu biti pesimističan...
i... i zahtjevan i arogantan... ali...
također shvaćam
da je sama svijest o tim...
nedostacima
samo prvi,
maleni korak na putu ka poboljšanju
i pravi trik je zapravo u tome
da nešto poduzmem u vezi toga.
Znam da je teško.
Stvar je u tome
da sam došao danas ranije da te zaprosim,
ali nakon ovoga što se dogodilo,
shvatio sam da sam možda požurivao stvari.
Mislim da nisam spreman za to.
Znam.
Znaš?
Mislim da nisam ni ja.
U redu. Dobro.
To je dobro.
Nisu se moji osjećaji promijenili ili smanjili...
Ne, naravno da ne. -Samo... mislim,
ako sa sada vjenčamo, učinit ću ti život bijednim, a...
ti si predobra osoba za takvo što.
Ne budi preoštar prema sebi.
Lakše reći nego učiniti, zar ne?
U redu. Dogovor za ručak?
Naravno.
Rodney?
Bok. -Da, bok.